Література як спосіб життя: український модернізм і його наслідки
У суботу, 29 жовтня, Культурний Проект завершив місяць модернізму відкритою лекцією Галини Глодзь про український модернізм у літературі.
Інтелектуальний і хуліганський, вишуканий і брутальний, схильний до розбудови канонів і їх руйнування — у модернізму є багато облич. А втім, усі вони мають спільні риси. Скажімо, усвідомлення того, що світ докорінно змінюється і мистецтву потрібно змінюватися з ним. Або прискіплива увага до суті й сенсу мистецтва, що породжувала численні маніфести й теоретичні праці. Або — в українському варіанті — присутність у розстрільних списках: витончений неокласик Микола Зеров і скандальний футурист Михайль Семенко, попри всі свої відмінності, були страчені з інтервалом у десять днів, і творчість їхню однаково замовчували десятиліттями.
Чому ж український модернізм так розлючував радянську державу? Чим була модерністська література для авторів і читачів? І чому її варто читати нам, сьогоднішнім?